Author: User

Пам'ятка-консультація

На допомогу педагогам

Дитяча агресивність

Вияви люті з елементами агресивної поведінки вперше спостерігаються тоді, коли бажання дитини з якихось причин не виконується. Перешкодою до виконання часто є заборона або обмеження з боку дорослого. І ось з’являється реальна загроза для виникнення конфлікту.
Нерідко трапляються такі ситуації, коли агресивність дитини є реакцією протесту проти дій дорослих, що спонукають її до чогось.
Агресивність може бути наслідком переживань, пов’язаним із дитячим самолюбством.
Якщо ви помічаєте у дитини агресію, то потрібно ретельно проаналізувати її причини, виявити труднощі, і за можливості всіляко уникати їх. Формуйте у дитини вміння та навички спрямовані на позитивне ставлення до інших людей. Увага і терпіння з боку дорослих – запорука успіху.

Причини, які зумовлюють розлад поведінки:
☻ становище дитини в колективі;
☻ ставлення до неї оточуючих;
☻ непослідовне виховання із суворими покараннями;
☻ гіпоопіка;
☻фізичне знущання;
☻ часта зміна вихователів;
☻ малозабезпеченість сім'ї;
☻ відсутність батьків;
☻ спілкування на вулиці;
☻ стосунки з дорослими негативні відчуття;
☻ надмірне захоплення телебаченням, комп'ютером

Агресія – це специфічна форма поведінки, яка характеризується завданням шкоди предмету або предметам, людині чи групі людей

Агресивність – це відносно стійкий емоційний стан людини, який виявляється у гніві, злості, роздратованості і є передвісником агресії. Агресивність – це емоційний стан, агресія – це форма поведінки

Щоб досягти успіху у спілкуванні з агресивними дітьми,
слід дотримуватися таких порад:
☻ заборона і підвищення голосу – найменш ефективні способи подолання агресії;
☻ зрозумійте причини агресивної поведінки;
☻ дайте можливість дитині виплеснути свою агресію, вилити її на інші об’єкти: (викричатися, поговорити про проблеми, написати листа об’єкту роздратування, та не відсилати, замінити вид діяльності);
☻ спонукати до виконання фізичних вправ, праці;
☻ використовувати масаж, релаксаційні вправи;
☻ показуйте власний приклад ефективної поведінки (не допускайте у присутності дитини вияву гніву або поганих висловлювань про своїх друзів чи колег, складання планів помсти);
☻ дитина повинна відчувати любов, свою цінність, та те, що її приймають

Знаючи вікові та індивідуальні особливості дітей, характер їхніх стосунків з однолітками, вихователями, педагоги можуть застосовувати індивідуальний підхід до кожного вихованця і проводити профілактику їхніх агресивних виявів.

Богдан Н. Г., практичний психолог дитячого будинку «ЦЗД»

На допомогу педагогам